Historien begynder højt oppe over New York -
- i en luksuriøs lejlighed -
- tilhørende det mest aparte geni, verden endnu har set.
Undskyld. Jeg laver lige lidt yoga.
Havde du regnet med, at jeg lavede hunden?
Jeg hedder Hr. Peabody.
Nu vi skal gøre hinanden selskab, vil jeg fortælle lidt om mig selv.
Siden jeg var en lille hvalp, har jeg været anderledes.
Jeg prøvede at være som de andre...
Nej tak.
...men det kunne jeg ikke.
HUNDEKENNEL
Flere og flere af mine kuld-kammerater -
- blev valgt af deres nye familier.
Men af en eller anden grund blev jeg aldrig valgt.
PLATON STATEN
Kom så, hund. Apport!
Hvorfor? Så kaster du den jo bare igen.
Det er et sisyfosarbejde.
Jeg vil ikke have den der, mor. Den er sarkastisk.
Vent, vent! Kom tilbage! Kast pinden!
Jeg skal nok sitte og give pote!
Gø, gø.
Så da jeg ikke fik en familie, -
- viede jeg mit liv til videnskab, -
- kultur og sport.
Jeg tog eksamen på Harvard.
Baghjul til hundeskolen.
Så viede jeg mit liv til at hjælpe menneskeheden.
Jeg gjorde fremskridt inden for vedvarende energi.
Løste geopolitiske konflikter verden over.
FRED
Og i min fritid opfandt jeg fist-bumpet, stripperbukser, -
- autotune, -
- backside ollien og...
...zumba.
Men jeg er allermest stolt af min søn, Sherman.
Hej, Hr. Peabody.
Har du fortalt dem om BAGUD?
Jeg skulle lige til det.
Da jeg adopterede Sherman, svor jeg, jeg ville være en god far.
Han skulle kende alle verdens undere, både nu og i fortiden.
Sherman var inspirationen til min største opfindelse.
En tidsmaskine.
Tidsrejser kan være lidt uforudsigelige.
Der sker uheld fra tid til anden.
Det skæve tårn i Pisa har ikke altid været skævt.
Men der er intet som at lære om historien helt tæt på.
- Ikke også, Sherman? - Hvor skal vi hen, Hr. Peabody?
Ikke "hvor", Sherman.
"Hvornår".
HR. PEABODY & SHERMAN
Den Franske Revolution - 1789
Det er det største hus, jeg nogensinde har set.
Det er Versailles-slottet. Her bor Marie Antoinette.
Hun var mest berømt for én ting.
Kage!
Jeg elsker virkelig kage.
Marie Antoinette er virkelig vild med kage, Hr. Peabody.
Det er hun.
Marie havde en forbløffende appetit på alt, der er dækket af glasur.
Men hendes dyre vaner gjorde, at hun mødte megen kritik.
- Hvorfor det? - Hør her, Sherman.
Under Maries regeringstid var folket i Frankrig overvældende fattige.
- Har du noget brød? - Nej, jeg er overvældende fattig.
- Må vi få noget kage nu? - Mais, oui.
Nå ja, undskyld.
Næ, vi skal vel have lidt kage.
Mais, oui!
Måske kan hun ikke høre mig på grund af alt det hår.
Sherman, det, dronningen mener, er...
Lad dem spise kage.
Da dronningen hørte, at de fattige i Paris ikke havde råd til brød, -
- sagde hun: "Lad dem spise kage."
- Nej! - Jeg hørte det selv.
- Skandaløst! - Det er for galt!
- Ned med dronningen! - Ned med monarkiet!
Vent!
Hvilken slags kage?
Smadderfin fest, Deres Majestæt.
Men nu er jeg bange for, at Sherman og jeg må...
Sherman? Sherman?
Sherman!
Sherman?
Sherman. Kom her, Sherman.
Hej, Hr. Peabody.
Hvad laver du her?
Smager kager. Der er en her med flødeskum og jordbær.
- Lækkert! - Sherman.
Kan du huske, hvorfor du skulle blive hos mig under den franske revolution?
Fordi efter den franske revolution, så regnede det?
Tæt på. Jeg sagde: "Efter revolutionen kommer...
...rædselsregimet!"
Indfang aristokraterne.
Dronningen og hendes aristokratiske kumpaner -
- må bøde for deres frås.
Vi vil slagte dem som de hunde, de er.
Og vi begynder med ham her.
Hr. Peabody! Hvad skal jeg gøre?
Intet, Sherman. Bare bliv stående der.
- Men, Hr. Peabody... - Det skal nok gå alt sammen.
Bare bliv stående der.
Af med hovedet!
Hr. Peabody!
En melon?
Den usleste af alle frugter.
Hvem vover at fornærme mig med denne melon?
Fang den hund!
Hr. Peabody, hvordan slap du væk?
Ganske enkelt, Sherman.
Jeg bemærkede afstanden mellem kloakdækslerne, -
- kom frem til, at der måtte være en lige under guillotinen, -
- bemærkede det løse bræt under kurven, -
- beregnede den vinkel, solen ville reflekteres med i dine briller, -
- hvilket blændede skarpretteren, -
- så stjal jeg skarpretterens melon, -
- hvilket gjorde mig tung nok til, at jeg kunne vippe brættet og slippe væk.
- Fantastisk! - Det er ikke fantastisk.
Det var et spørgsmål om ikke at tabe hovedet.
"Ikke at tabe hovedet". Den fangede jeg ikke.
Der er han! Efter dem!
Kom, Sherman. Hurtigt!
Vandet smager grimt.
Interessant nok er det slet ikke vand.
Nu har jeg dig.
Såre sandt, Monsieur Robespierre.
Sikke en mester udi jagten, De er.
- Det bemærkede De? - Naturligvis.
Den knibtangsmanøvre.
Den var genial.
Tak.
Jeg håber bare, De ikke snupper min lille forbundsfælle her.
Jeg er så afhængig af ham.
Kom her.
Fordømt. De er djævelsk klog.
Ja, og meget hurtigere end Dem.
Men kan du tænke hurtigt?
- Se selv. Lynhurtig. - Hurtig, ja. Men ikke for klog.
Endnu en melon!
Dit sværd!
Nu skal vi vist have en lille prøve i fægtning.
Start!
Angrib! Parade! Stød! Remonce!
- Nej. - Remise.
Dygtig dreng.
- Du ramte ved siden af! - Jeg rammer aldrig ved siden af.
Hop herop.
- Kan du lugte det, Sherman? - Det var ikke mig.
Det ved jeg godt. Det er metangas fra kloaksystemet.
Og den antændes ved 152 grader celsius.
Det vil vi nu bruge til at blæse os vej ud herfra.
Hold fast!
Flot landing, ikke, Sherman?
Hvad har du så lært i dag, Sherman?
At den franske revolution var sindssyg.
- Hvorledes? - Alle dem, der fik hovedet kappet af.
Og der var ingen, der sagde, at det var forkert.
Og tænk, at Marie Antoinette kunne have undgået revolutionen, -
- hvis hun blot havde udsendt en forordning om, at der skulle deles brød ud.
- Men så ville hun ikke kunne spise dessert. - Hvorfor ikke?
Fordi så ville der gå kage i forordningen.
Den fangede jeg ikke.
Hvor skal vi hen i morgen, Hr. Peabody?
Antikkens Rom? Det vilde vesten? 1492?
Nej, Sherman, der skal vi ikke hen i morgen.
Hvorfor ikke?
Fordi i morgen skal du på eventyr helt på egen hånd.
- Hvad mener du, Hr. Peabody? - Kan du ikke huske det?
Det er din første skoledag.
- Må jeg styre? - Selvfølgelig ikke.
New York - Nutiden
Og husk nu, Sherman. Den, der staver D i gjort...
Det ved jeg godt, Hr. Peabody.
Og husk nu kommutativitetsprincippet. To plus tre er lig med tre plus to.
Det ved jeg godt, Hr. Peabody.
Og skal du på toilettet, så bare ræk hånden op.
Det skal jeg nok, Hr. Peabody.
Og husk, at en nummer 2-blyant er standarden, -
- men der er tidspunkter, hvor man bør bruge en nummer 1.
Jeg har lagt en blyant-oversigt i din rygsæk.
Den kan du se på, når du skal bestemme dig.
Jeg tror, jeg klarer mig!
- Hej, Hr. Peabody. - Vent.
- Vi ses efter skole. - Sherman!
Jeg er nødt til at smutte, jeg skal meldes til aktiviteter.
Ingen er mere pro deltagelse i fritidsaktiviteter end jeg.
Men før du går, skal du lige have den her.
Tak. Hvad er det?
En hundefløjte.
Den virker ikke.
Den virker fint, Sherman.
Det er bare en frekvens, kun hunde kan høre.
Sejt.
Lad den minde dig om, -
- at uanset hvad du står over for, og hvor langt væk jeg er...
Hej, Hr. Peabody.
...så er jeg her for dig.
George Washington.
Hvem kan fortælle mig, hvem han er?
Mig! Det kan jeg!
Sherman.
USA's første Præsident.
Flot.
Og da Præsident Washington var en lille dreng, -
- hvilket træ fældede han da?
Tag mig! Tag mig!
- Penny. - Et kirsebærtræ.
- Apokryft. - Hvilken slags træ er det?
Det er ikke et træ. Det er et ord. "Apokryft".
Det betyder, at noget ikke passer.
- Nå? - Ja.
Washington fældede ikke et kirsebærtræ. Han sagde aldrig, at han ikke kunne lyve.
Folk finder på den slags for at lære børn, at man ikke må lyve, -
- men det passer ikke.
Men han krydsede faktisk Delaware-floden julenat 1776.
Min far og jeg tog derhen i sommer. Vi krydsede den også.
Jeg faldt i vandet.
Det ser ud til, at nogen har læst på lektien, hvad, Penny?
HAWKINGS UENDELIGE MADKASSE
Det er rart at møde jer.
Måske kan I komme på besøg hos mig engang.
Jeg kan tage min nye model med. Det er et hydrogen-atom.
Du har kun et?
Så må vi dele det.
Den var god.
Dyrk lige det her.
Hvad har du der, Sherman?
Tørfoder eller hundekiks?
Det er gulerødder, øko-juice og en tunsandwich.
Der er vildt mange omega-3-fedtsyrer i.
Så du spiser menneskemad?
- Ja, hvorfor skulle jeg ikke det? - Fordi du er en hund.
Nej, jeg er ej.
Jo. Din far er en hund, så det er du også.
Jeg tror, du er galt på den. De har et adoptionsforhold.
- Flet næbbet, Carl. - Okay.
Nu skal jeg bevise det. Apport.
Kom så, hvalp. Hent din mad.
Kom så. Hent den.
Hvor ydmygende.
Sherman, hent nu din mad.
Vær nu en god hund.
- Hvad er det? - Det er min.
- Giv mig den. - Hvad er det? En fløjte?
- Den dumme tingest virker ikke. - Det er en hundefløjte, Penny.
Dens frekvens er så høj, at kun hunde kan høre den.
- Væk, Carl. - Okay.
Penny, den fløjte er min personlige ejendom.
- Giv mig den. - Hop så, hund. Hop.
Jeg er ikke en hund.
Kom så, Sherman.
Indrøm det nu. Du er en hund. Indrøm det.
Slip mig.
Ikke før du tigger som en hund.
Kom så, Sherman. Tig.
Slåskamp! Slåskamp!
Hr. Peabody, tak, fordi De kunne komme med så kort varsel -
- og diskutere problemet med Sherman.
Intet problem, Inspektør Purdy. Jeg havde regnet med, det ville ske.
- Havde De? - Ja.
Og som med alt andet med Sherman har jeg forberedt mig.
Her er en læseplan, der tager hensyn til Shermans høje indlæring, -
- men ikke kræver, at han skal springe en klasse over.
Her er nogle præ-algebra-opgaver, en læseliste for meget øvede -
- og et link til et website, hvor han kan lære mandarin-kinesisk.
- Det er jo fremtidens sprog. - Hr. Peabody.
Jeg siger ikke, han ikke skal lære fransk.
- Han skal begge dele. - Hr. Peabody!
Er det ikke nok? Swahili?
Sherman kom op at slås i dag.
Du godeste.
Der blev taget billeder af hensyn til forsikringen.
Han bed hende.
Det ser ikke godt ud for Dem, Hr. Peabody.
De er jo trods alt en hund.
Hvem, om jeg må spørge, er De?
Jeg er frøken Grunion fra børneværnet.
Vi skal kontakte dem, når der er en...
...hændelse.
Sherman har aldrig før gjort noget lignende.
- Han må have haft en god grund. - Hun mobbede ham ret meget.
Stille, Purdy!
Det er normalt, at børn driller.
Det er ikke normalt, at de bider.
Det skyldes tydeligvis hans opvækst.
Jeg mener ikke, en hund kan være forælder for en dreng.
Jeg må påpege, -
- at jeg vandt retten til at adoptere Sherman i retten.
Og retten kan tage ham fra dig.
Jeg kommer hjem til Dem for at undersøge sagen.
Hvis jeg ser, De ikke er en god forælder, -
- vil jeg sørge for, at De mister forældremyndigheden.
Permanent.
Jeg håber, jeg har gjort det klart.
Krystalklart.
Undskyld, jeg bed hende, Hr. Peabody.
Jeg gør det aldrig mere.
Det kan du bide skeer på.
Tøjlesløs vold er helt uacceptabel.
Og ret ukarakteristisk med tanke på dit syn på Gandhi.
Hvad fik dig til at gøre det?
Hun kaldte mig en hund.
Nå, okay.
Tak, fordi du var ærlig.
Prøv at få sovet.
Jeg elsker dig, Hr. Peabody.
Jeg nærer også dybe følelser for dig, Sherman.
WRIGHTS CYKELFORRETNING
Hr. Peabody, De har vundet Nobelprisen.
De har rådgivet statsoverhoveder. De er industrifyrste.
Hvorfor skulle De adoptere en dreng?
Fordi, Hr. Dommer, -
- da jeg fandt Sherman, mindede det mig om min egen start på livet.
Og nu vil jeg gerne give ham det, jeg altid har savnet.
Et hjem.
Og De er sikker på, De kan klare alle de udfordringer, -
- der er ved at være far til en menneskedreng?
Med al respekt, hvor svært kan det være?
Nuvel. Hvis en dreng kan adoptere en hund, -
- kan jeg ikke se, at en hund ikke skal kunne adoptere en dreng.
- Fa-ar. - Nej, Sherman, ikke "fa-ar".
Kald mig Hr. Peabody.
Eller i mindre formelle stunder blot Peabody.
Nemlig.
"Hr. Pea-baba."
HUND ADOPTERER DRENG
KRABBE TRØFFEL-VAGTEL, INDBAGT IS
- Hvad har du i ovnen, Hr. Peabody? - Ikke noget særligt.
Lidt krabbe med en passionsfrugtsconcassé.
Og trøffel-vagtel i en enebærsauce. Og indbagt is.
- Wow! Er der en særlig anledning? - Det kan man godt sige.
- Det er ikke min fødselsdag. - Nej.
- Og det er ikke din fødselsdag. - Korrekt.
Og det er ikke fars dag, vel?
Nej, det er ikke fars dag.
Kommer præsidenten til middag igen?
Nej.
Hvem kommer så og spiser?
Lad os bare sige, at hvis aftenen går godt, -
- så kan vi lægge den her bide-historie bag os.
Familien Peterson. Velkommen.
- Så han er bogstaveligt talt en hund. - Paul.
Nej, det er okay. Men jeg foretrækker dog bogstavkyndig hund.
Den var sjov. Er det ikke sjovt, Paul?
Han griner ikke meget.
Vi er så glade for, at I kunne komme med så kort varsel.
Ikke også, Sherman?
Jo, vi er helt sikkert interesserede i det, der sker.
Hils på Penny, Sherman.
Hej, Penny.
Goddag, Sherman.
Hvad med at vise Penny din mineralsamling?
Hun vil sikkert synes, dine nye geoder er spændende.
Kom så.
Jeg er så glad for, I ville komme.
Nu kan børnene blive gode venner, inden frøken Grunion kommer.
Du er hundegalt på den. Faktisk så...
Hvis det ikke var for Patty, havde jeg lagt sag an.
Og jeg skal sige dig, Peabody, -
- når det gælder min datter, er intet vigtigere end...
Hallo? Ja, jeg deltager gerne i en undersøgelse.
Går alt, som det skal?
Hvorfor sagde du ikke, hun ville komme?
Du skulle ikke blive bekymret.
Okay, fordi jeg ikke havde lyst til at høre på dit brok.
- Tak, fordi du er ærlig. - Det var så lidt.
Hvad skal vi overhovedet lave herinde?
Hun hader mig.
Fortæl om dine interesser. Fortæl en vittig anekdote.
Hr. Peabody. Jeg hader hende.
Alle gode forhold begynder med en konflikt og ender med noget dybere.
Bonne chance.
Få det til at virke.
Men du må ikke fortælle hende om BAGUD.
Du skal ikke engang prøve.
Fantastisk, Peabody!
- Paul, var det ikke fantastisk? - Jeg er mere til rock'n'roll.
Jeg mente flamenco.
Sækkepibe?
Didgeridoo.
Sitar.
Olietønder.
Trombone.
Xylofon.
Djembe?
Calliope.
Obo. Piccolofløjte.
Tuba. Dobro.
Trækfløjte. Jodlen.
Drejelire. Okarina. Harmonium. Sav.
Ved du hvad? Det har været fedt, -
- men det er spild af tid.
Lad os hente Penny og komme hjem.
Er du okay, Paul?
Jeg har det... fint.
Det sker, hver gang han er anspændt.
- Paul, må jeg? - Hold dig fra mig, Peabody.
Hold dig væk! Jeg skal bare have fodfæste.
Stol nu på mig, Paul. Jeg er uddannet kiropraktor.
Peabody.
Jeg har det godt.
Jeg har det virkelig godt.
Peabody, du udfører mirakler.
Se mig lige.
Jeg danser.
Penny, Sigmund Freud siger, at hvis man ikke kan lide nogen, -
- så er det, fordi de minder en om noget, man ikke kan lide ved sig selv.
- Hvad ved du om Sigmund Freud? - Mere end du tror.
Klart. Ligesom du ved alt det om, -
- at George Washington ikke fældede kirsebærtræet.
- Det er løgn. - Det passer.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg bare.
- Har du læst det i en bog? - Nej.
- Set det i en film? - Nej.
- Har din Einstein-far fortalt dig det? - Nej.
Hvor ved du det så fra, Sherman? Hvor ved du det fra?
- Det fortalte han mig. - Hvem?
George Washington.
George Washington?
Ja.
Du lyver.
Men du må ikke fortælle hende om BAGUD.
Han kalder den for BAGUD.
- Hvor er I taget hen med den? - Ikke "hvor", Penny, "hvornår".
Okay, Professor. Hvornår?
1965, 1776, 1620,-
- 1492, 1215, 4.
- Kan jeg rejse en time tilbage? - Hvorfor vil du det?
Så kunne jeg rejse hjem, lade, som om jeg er syg, -
- og ikke tage med til den her tamme middag.
Hr. Peabody siger, man aldrig må bruge BAGUD -
- til at rejse til en tid, hvor man selv eksisterede.
- Hvorfor ikke? - Der ville være to af jer.
Ja. Det er verden vist ikke parat til endnu.
Nu har vi set den. Måske skulle vi gå tilbage.
Tager du gas på mig? Hvor skal vi tage hen først?
Hr. Peabody siger, jeg ikke må styre den, før jeg bliver ældre.
- Gør du altid, som Hr. Peabody siger? - Ja.
- Ved du, hvad du så er, Sherman? - En lydig søn?
Niks. En hund.
Hvor dygtigt.
- Se ham lige. - Værsgo, Patty.
Tænk hurtigt, Paul.
Værsgo.
Sådan.
Se lige der.
Hvor sjovt!
Det her er en lille, hjemmelavet ting, jeg kalder...
..."Einstein on the Beach".
Lækkert.
Skål for børnene.
For børnene!
Hr. Peabody.
- Sherman? - Må jeg lige tale med dig?
Selvfølgelig. Undskyld mig lige.
Jeg svinger virkelig med Pennys forældre.
Jeg tror, vi kan kalde aftenen for en ubetinget succes.
Jeg ville nok vente lidt med at kalde den noget.
Hvad mener du? Hvor er Penny?
Oldtidens Egypten.
Har I brugt BAGUD?
Hvad så, mester? Vi er ved at løbe tør herinde.
Jeg er straks tilbage, Paul.
Hvordan kunne du gøre det?
Hun sagde, jeg løj, -
- da jeg sagde, at Washington aldrig fældede det kirsebærtræ.
Så du tog hende med hen til George Washington?
- Ja. Hun var vild med det. - Hallo, Pea-bonkammerat.
- Hej. - Hvor er Penny?
- Hun leger gemmeleg. - Hun laver pølser.
- Laver pølser. - Leger gemmeleg.
Hvilken en af dem er det?
Hvad foregår der her?
Ja, hvad foregår der?
- Hvad har I gjort af Penny? - Penny?
Penny? Penny!
- Du godeste. - Hvor er vores datter?
Det er svært at sige, Paul.
Hun kunne være her eller her. Eller her eller her.
Eller her.
Så er de optaget.
Det trick lærte jeg af en swami på Begawan Giri i Ubud, Bali. Kom.
Oldtidens Egypten - 1332 f.v.t.
Oldtidens Egypten. Faraoernes land.
Et lysende eksempel på fremskridt på menneskehedens horisont, -
- men også en grum og barbarisk civilisation.
Jeg håber bare, Penny ikke har det for hårdt.
Det ordner jeg.
- Hvad laver du her? - Vi er her for at følge dig hjem.
Hvad er det egyptiske ord for sladrehank?
Men det er lige meget. Tag dit tøj på. Vi skal hjem nu.
Hvem døde og gjorde dig til Farao?
Nu skal jeg have ordnet negle.
Kan du se, Hr. Peabody? Hun er umulig.
Ja, men se, hvad der sker, -
- når et ubevægeligt objekt møder en ustoppelig kraft.
Penny, kom her lige nu. Kom, Penny.
Jeg er ikke Penny længere.
Jeg er Prinsesse Hatsheput, Nilens skønneste blomst.
Skøn, måske, men hvis du tror, vi vil efterlade dig her, -
- har du Nil-fisk på loftet.
- Den fangede jeg ikke. - Kom så med.
Slip hende!
Hvad er der, min søde, lille ørkenblomst?
Generer disse barbarer dig?
Ja, det gør de faktisk.
Buk, barbarer!
Som ønsket, Deres Majestæt.
Hvem er det, Hr. Peabody?
Det, Sherman, er Amons levende billede, -
- søn af Akhnaton, hersker over det 18. dynasti i det nye rige.
Kong Tutankhamon.
Også kendt som kong Tut.
- Min kæreste. - Er kong Tut din kæreste?
Skal jeg lade dem flå, blive overhældt med honning -
- og lagt i et hul fyldt med myrer?
Vil du gøre det for mig?
Jeg vil gøre alt for dig, ørkenblomst. Det kan være en bryllupsgave.
Hvad? Du kan da ikke gifte dig med ham der.
- Hvorfor ikke? - Hans navn rimer på prut.
Og? Jeg skal have et stort, fedt egyptisk bryllup.
Ikke for noget, men kong Tut dør meget ung.
Er du sikker på, du har overvejet det her nok?
Tro mig, det har jeg. Så får jeg det hele.
De kongelige astronomer har erklæret, -
- at brylluppet skal stå i morgen ved daggry.
Hvem er det?
- Det er Ay. - Er han dig?
Jeg er Storvesir Ay.
Ja, det hedder han.
Storvesir, vil du fortælle den skønne Prinsesse her, -
- hvad det betyder at gifte sig med den unge Farao?
Med glæde.
Det betyder, hun vil blive bundet til ham i al evighed -
- gennem hellige ritualer, hvor hendes indvolde fjernes, og hun mumificeres, -
- som det beskrives i de hellige tekster.
Vent lige lidt. Er der nogen, der lige vil gennemgå det med mig?
Hvad det betyder, Penny, er, at når jeg dør, dræber de dig.
Og så flår de dine indvolde ud og lægger dem i kanopekrukker -
- og mumificerer resten af dig.
Okay, jeg er med. Tak. Jeg smutter med dem nu.
Der er ingen vej tilbage nu.
Til paladset! Lad bryllupsforberedelserne begynde.
Hr. Peabody! Sherman! Gør noget!
Bare rolig, Penny! Vi redder dig!
Hallo, vent! I kan ikke bare...
...efterlade os her.
- Hr. Peabody? - Ja, Sherman?
- Må jeg holde dig i hånden? - Selvfølgelig.
Din hånd er meget kold, Hr. Peabody.
- Sherman? - Ja.
Det er ikke min hånd.
Det er al-arm-erende.
Nu må vi finde vej ud herfra.
Se dig godt omkring, Sherman. Gravkamrene er fyldt med hieroglyffer, -
- som skal hjælpe faraoernes sjæle på deres rejse mod efterlivet.
Og de kan også hjælpe os.
Den her forestiller guden Anubis, som sejler i Ras skib mod underverdenen.
Det ser ud til, at Ras skibe er måden, vi undslipper på.
Vi må finde dem, så vi kan nå at standse brylluppet.
Lad hende da gifte sig med ham.
- De fortjener hinanden. - Hvad sagde du, Sherman?
Tut? Helt ærligt. Han er skaldet og går med kjole og makeup.
Hvis jeg ikke vidste bedre, ville jeg tro, du var jaloux.
- Jaloux? På grund af hvad? - Tuts kærlighed til Penny.
Tror du, jeg er vild med Penny?
Helt ærligt. Jeg vil ikke holde i hånd med hende eller gå tur i parken -
- eller se på, mens hun børster sit hår.
Eller noget.
Skynd dig, Sherman.
Forsigtig, Sherman.
Det er en nederdrægtig fælde.
- Hvad er det, der er så sjovt? - Du sagde "drægtig".
Ét forkert trin, og vi er færdige.
"Skibet...
...som tilhører Ra, er på rette kurs...
...i dag."
"Tag det forkerte skib...
...og du vil dø med et slag."
Okay, Sherman, nu er det din tur.
Gør præcis, ligesom jeg gjorde.
Tænk det igennem, ét skridt ad gangen.
"Skibet, som tilhører Ra, er på rette kurs...
...flag."
Jeg mener "slag".
Du godeste.
Løb!
Ras skibe!
Det ene er udvejen, det andet vil kaste os...
...ind i mørket mod den visse død.
Hvad?
Sherman, hop om bord. Når jeg samler dem her, går det stærkt.
- Hvilket skib, Hr. Peabody? - Hvad?
Hvilket skib er det uden mørke og død?
Det der!
Vi klarede den, Sherman! Sherman?
Hr. Peabody!
Hvad laver du derovre?
Jeg troede, du pegede på det her!
Sherman? Sherman?
Er du okay?
Jeps.
Solguden Ra befaler os at påbegynde den hellige ceremoni.
Bring mig kniven, der skal bruges til blodeden.
Hvor kniven møder kødet i dette hellige ritual, -
- hylder vi solguden Ra!
Vent!
- Anubis! - Dødsguden!
Dette bryllup må ikke finde sted.
Hvorfor, Anubis, hvorfor?
Plager! Plager!
Hvis dette bryllup finder sted, -
- vil jeg lade det regne med plager over dette land.
Oy, plager igen og igen. Hvorfor flyttede jeg til Egypten?
Men, Anubis, solguden Ra har befalet, -
- at pigen skal være drengekongens brud.
Hvor sjovt. Jeg snakkede med solguden Ra forleden, -
- og han sagde, han havde ombestemt sig.
Nå?
Vankelmodige Ra, som vi kalder ham her i underverdenen.
Men det er for sent. Vi har allerede betalt for maden.
Ærgerligt! I mister forskudsbetalingen!
Mere røg, Sherman. Denne hundelist virker.
Før pigen til byporten og efterlad hende der, -
- så vil guderne straks hente hende.
Kun på denne måde kan plagerne undgås.
Væk med pigen!
Anubis har talt!
Før pigen til byporten!
Anubis, det lyder, som om du plages af noget.
Jeg har også været lidt småsløj, -
- men jeg har det meget bedre nu.
Tak.
Penny, Sherman, hurtigt.
- Kom, Penny! - Sherman!
Bruden flygter!
Stop dem, tåber!
Penny, Sherman, hop op.
De slipper væk!
Det ordner jeg.
Vi klarede den.
- Hvor skal vi hen nu, Hr. Peabody? - Hjem.
Vi skal tilbage, før Pennys forældre opdager, hun har været væk.
Vi behøver vel ikke nævne det -
- med Kong Tut-brylluppet, vel?
Bestemt ikke.
Og de gifter sig alt for unge i oldtidens Egypten.
Eller også er jeg bare Gizart gammel.
GIZA 1329 f.v.t.
Advarsel. BAGUD har for lidt strøm.
Oplad nu. Advarsel.
Hvad er der i vejen, Hr. Peabody?
Alle disse smutture rundt i kosmos har drænet batterierne.
Vi må lige holde ind.
Heldigvis har vi lige strøm nok til at nå til renæssancen.
Firenze, Italien - 1508
Jeg kan ikke kende min venstre hjernehalvdel fra min højre mere!
Hvor mange gange skal jeg sige det, Mona Lisa?
Mona Lisa?
Jeg kan ikke male dig, -
- før du begynder at smile.
Leonardo, giv mig én god grund til at smile.
Solskin. Pasta.
Alt det, der gør Italien til et populært turistrejsemål.
Men det har jeg ikke set noget til, -
- for jeg sidder her på min abbondanza hele dagen!
Jeg tror ikke, det betyder "stol" på italiensk.
Peabody, gamle ven.
Sikke en velkommen afbrydelse.
Tro mig, den kvinde driver mig til vanvid.
Hvordan har du det?
Godt at se dig. Hvad gør du her?
Vi vil meget gerne hjem, men BAGUD skal have et lille spark.
Vi tænkte: Hvem kan bedre hjælpe os end Leonardo da Vinci?
Peabody, jeg vil gerne hjælpe, men det er et skidt tidspunkt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre med det skøre kvindemenneske.
- Kan du se, hvad jeg mener? - Hvad er problemet?
"Hvad er problemet?"
Jeg er halvvejs færdig med maleriet, men hun vil ikke smile.
Fint, så smiler jeg.
Nej! Det er et falsk smil!
Det kan enhver se!
Hvorfor smiler du ikke rigtigt?
- Hvorfor siger du ikke noget sjovt? - Jeg maler billeder.
Jeg laver maskiner.
Jeg fortæller ikke vitser!
Måske kan jeg hjælpe.
Humor er ikke immun over for videnskaben.
Ved hjælp af algoritmer kan vi regne ud, hvad der er universelt "sjovt".
Så har vi en formel for videnskabeligt frembragt latter.
Eksempelvis at falde på halen.
Morer folk sig?
Dataene var ganske entydige.
- Bare rolig, Hr. Peabody, jeg har den. - Sherman.
Hold det smil! Hold det! Rør dig ikke!
Tja, Leo, hvis mine beregninger holder stik, -
- bør denne maskine generere nok centrifugalkraft til at sende os hjem.
Jeg har en sidste del, jeg skal have banket på plads.
Sherman, henter du ikke hammeren til Hr. da Vinci?
Okay, Hr. Peabody.
- Hr. Peabody. - Godt arbejde, Sherman.
- Men Hr. Peabody... - Du er meget hjælpsom.
Sherman!
Ja, Hr. Peabody?
Hammeren.
Da Vinci.
Okay, Hr. Peabody.
Værsgo, Hr. da Vinci. Har du brug for hjælp?
Nej, det er helt i orden.
Tak.
Sherman.
Lad os se os omkring.
Jeg har far-søn-tid med Hr. Peabody.
Vil du ikke hellere have det sjovt sammen med mig?
Okay.
- Sherman. Hvor skal du hen? - Ud at se mig omkring.
- Vi har brug for din hjælp. - Nej, vi har ikke. Vi klarer os.
På en eller anden måde.
Han er en dreng, Peabody. Lad ham more sig.
Tak, Hr. Peabody!
Han bliver større, Peabody.
Ligesom en fugleunge, der forlader reden.
Er det ikke vidunderligt?
Det er som et museum.
Det er som en legetøjsbutik.
Se lige. Det er verdens største modelfly.
Det er ikke en model, Penny. Det er en prototype.
Og vi må nok ikke pille.
Okay.
Men ville det ikke være sejt at flyve i det?
Det tror jeg ikke, vi må for Hr. Peabody.
Men Hr. Peabody er her ikke.
Fortæl mig, hvordan det virker. Kom nu.
Så jeg kan lære noget.
Okay.
Reaktionskraften kommer fra den her armbrøstdims.
Så suser det ned ad sporet, indtil det får luft under vingerne.
Men hvordan flyver det?
Hvordan letter man?
Man trækker bare i håndtaget.
Det her?
Åh nej.
Det er sindssygt, det her!
Nej, Sherman, det er sjovt!
Vi dør!
Vær nu ikke en lyseslukker. Nyd det!
Intet er smukkere end en elegant ligning, -
- som overføres til perfekt ingeniørarbejde.
Hvorfor kan børn ikke være så enkle?
Fordi børn ikke er maskiner, Peabody.
Tro mig. Jeg har prøvet at bygge et.
Det var uhyggeligt.
- Her, Sherman. Du styrer. - Men det vil jeg ikke!
Jo da! Det er sjovt.
Nej, jeg mener det! Jeg vil ikke!
- Jeg slipper nu. Et... - Du må ikke slippe!
To.
- Nej! - Tre!
- Penny, styr flyet! - Nej, Sherman!
- Du må redde os! - Men det kan jeg ikke!
Jeg mener det, Penny! Jeg ved ikke, hvordan man flyver!
Du kan godt. Det ved jeg, du kan! Kom så, Sherman. Flyv!
Kan du se? Du kan jo godt, Sherman.
Du har ret. Jeg kan godt.
- Da Vinci er i gang igen. - Så du det barn, han byggede?
Uhyggeligt.
Papa. Mama.
- Så er jeg færdig her, Leonardo. - Og jeg er færdig hernede.
Den er smuk, ikke?
Alle dele sidder, hvor de skal, og gør det, de bør gøre.
Se, Peabody!
Det er min flyvemas...
Min flyvemaskine?
Sherman. Sherman?
Sherman, hvad laver du deroppe?
Jeg flyver!
Men Sherman, du ved ikke, hvordan man gør.
- Gør jeg ikke? - Nej.
Drej! Drej, Sherman!
Sidelæns! Sidelæns!
Sherman? Sherman, er du okay?
Det var fantastisk!
Det er utroligt!
Min flyvemaskine! Den virker!
Sherman, du er det første menneske, der flyver.
Du bør være stolt af ham, Peabody.
Meget stolt.
"Stolt" er ikke ordet.
Leonardo, vil du være venlig at starte mekanismen?
Papa. Mama. Papa. Mama.
Mona!
Papa. Mama.
Barnet!
Undskyld, jeg ødelagde flyet, Hr. Peabody.
Det må jeg nok sige. Du kunne være blevet dræbt.
Hvad snakker du om?
Sherman fløj i et fly. Han var fantastisk.
Sherman ødelagde en uvurderlig historisk kunstgenstand.
Ja ja. Du burde være glad.
Det viser sig, at Sherman ikke er en total taber.
Ja, Hr. Peabody. Det viser sig, at jeg ikke er en total taber.
Frøken Peterson, hold op med at forvandle min søn til en bølle.
- Det er ikke min skyld, han er en bølle. - Nej, det er ikke hendes skyld.
Det er i hvert fald ikke min skyld.
Jeg har brugt syv år på at give Sherman god dømmekraft.
Hvis du er så god en far, -
- hvorfor prøver frøken Grunion så at tage Sherman fra dig?
Passer det? Er der nogen, der vil tage mig fra dig?
Nej, Sherman. Jeg vil aldrig lade det ske.
Du må stole på mig.
Du godeste. Et sort hul!
Hvad sker der?
Hvis jeg ikke kan få os væk herfra, -
- bliver vi smadret i småstykker på begivenhedshorisonten.
Der er ikke nok kraft på til at komme væk fra tyngdetiltrækningen.
Jeg må omdirigere al kraft til de bagerste jets.
- Hvorfor sagde du det ikke? - Sagde ikke hvad?
At frøken Grunion prøver at tage mig fra dig.
Det er ikke din opgave at bekymre dig om det.
Du troede ikke, jeg kunne klare det.
Vi taler om det senere. Sæt dig ned.
Jeg vil ikke tale om det senere.
- Sherman, sit! - Sådan skal du ikke tale til mig.
- Jeg er ikke en hund. - Hvad sagde du?
Jeg sagde, at jeg ikke er en hund!
Du har ret, Sherman. Det er du ikke.
Du er bare en meget slem dreng.
T-minus 10.
9. 8.
7.
6.
5.
4. 3.
2.
1.
Sherman? Penny?
Sherman, er du okay?
Sherman?
Han er væk.
Hvor er vi?
Åh nej.
Vi er tæt på en af historiens værste konflikter.
TROJA 1184 f.v.t.
Den Trojanske Krig - 1184 f.v.t.
Det er bydrengen.
Hvordan går det så, helte fra Grækenland? Er I på toppen?
Er I stærke?
Okay, lad os få varmet op. Vi skulle nødig forstrække noget.
Husk på, hvad der skete Achilleus. Alt det med hans hæl.
Du ser godt ud, Diomedes.
Menelaos, min makker.
Min makker.
Er du parat til at kæmpe, Shermanos?
Helt sikkert, Hr. Agamemnon.
Sødt.
Odysseus, har du nyt?
- Nogen efterlod den her til os. - En gave. Fedt.
Den ligner fuldstændig vores hest.
Skal jeg tage den med indenfor?
Alt andet ville være uhøfligt.
Det så jeg ikke komme.
Kors, altså, hvad er det for en lugt?
Det er lugten af sejr.
Ja! Sejr!
Vær hilset, athenere, spartanere og thebanere.
Peabody her. Jeg er her for at hente Sherman.
- Kender du ham der? - Det troede jeg, jeg gjorde.
- Men jeg er ikke så sikker mere. - Så må han være spion. Dræb ham!
Nej! Nej! Det er min far.
- Din far? - De har et adoptionsforhold.
Tak, fordi du har taget dig så godt af min søn, Agamemnon.
Men nu skal han hjem.
Beklager, Hr. Peabody, men jeg har meldt mig til den græske hær.
Shermanos er en af os nu.
- Han er en bror. - Jeg er hans bror.
Han er min søn.
- Han svor en ed. - Jeg svor en ed.
Han er syv år.
Og et halvt.
Alle sønner må bevise deres værd for deres far.
I dag vil Shermanos bevise sit værd på slagmarken.
Han er blot et barn.
Din far tror ikke, du er klar til at blive en mand, -
- men det gør vi.
- Ja! - Ja, Hr. Peabody.
Nu viser jeg dig, hvad jeg kan klare.
Mange helte har problemer med deres far.
Min den gamle er minotaur. Halvt mand, halvt tyr, 100% nedladenhed.
Ajax her er verdens stærkeste mand, -
- men hans far accepterede aldrig, at han kun drømte om at synge.
Jeg ville være med i et græsk kor.
Og jeg vil ikke engang snakke om Ødipus.
Lad os bare sige, at ham gider man ikke være sammen med til højtider.
Det er pinligt.
Jeg er bange for, du ikke har tænkt dig godt om.
Det er krig. Ved du, hvad der nu vil ske?
Jeg kan fortælle dig, hvad der vil ske.
Vi smadrer deres huse!
River deres templer ned!
Og gaderne skal farves røde -
- med trojansk blod!
Blod! Blod! Blod!
Zeus på tre! Et!
Sherman, jeg forbyder dig at tage del i den trojanske krig.
Det er snyd. Alle mine venner er med i den trojanske krig.
- To! - Sherman, det er farligt.
Jeg har hjelm på.
- Tre! - Du må ikke være med.
Jo.
Zeus!
Æd bronze, trojanske hunde!
Æd bronze, trojanske hund!
Han skærer helt ind til benet.
Det er på grund af den slags, jeg beder dig om at være lydig.
For jeg er din far, og det er min opgave at passe på dig.
Men er du sikker på, frøken Grunion ikke tager mig?
Det sker ikke, så længe jeg er her.
Hr. Peabody! Hjælp!
Penny!
Snif min sejr!
Snif!
Hallo, det er min øse!
Hr. Peabody. Skynd dig!
Det snupper jeg.
FALD MOD DEN VISSE DØD
BEREGN DEN TROJANSKE HESTS FART
BEREGN DEN KRÆVEDE REBLÆNGDE
- Du klarede det, Sherman! - Hr. Peabody hjalp mig.
Lad os komme hen til BAGUD, komme hjem, afhypnotisere Pennys forældre, -
- spise den indbagte is, indynde os hos frøken Grunion -
- og sørge for, at det her ikke finder sted i første omgang.
Det lyder godt.
Jeg er med.
Sherman!
- Penny! - Sherman, nej!
Hr. Peabody...
Hr. Peabody?
Hr. Peabody!
Far!
Hr. Peabody! Hvad skal jeg gøre?
Der er ikke noget, du kan gøre, Sherman.
Jeg vil bare hjem.
Hjem.
Der har vi det.
Jeg har en ide.
Kom!
- Hvor skal vi hen? - Vi skal hjem.
Der er kun én, der kan hjælpe os, og det er Hr. Peabody.
Hvad snakker du om? Hvordan er det muligt?
Vi har en tidsmaskine, Penny.
Vi kan tage hjem på et tidspunkt, hvor Hr. Peabody stadig er der.
Men jeg troede, man ikke måtte tage til en tid, hvor man selv eksisterer.
Har vi noget valg?
Advarsel. Du prøver at rejse til en tid, hvor du selv eksisterer.
Det kan ændre rumtids-kontinuummet.
MANUEL TILSIDESÆTTELSE
Advarsel. Advarsel.
Hold fast!
Hvor sjovt!
Det her er en lille, hjemmelavet ting, jeg kalder...
..."Einstein on the Beach".
Lækkert.
Skål for børnene.
For børnene!
Hr. Peabody.
Sherman? Penny?
- Må vi lige tale med dig? - Selvfølgelig.
Undskyld mig lige.
Jeg svinger virkelig med dine forældre.
Jeg tror, vi kan kalde aftenen for en ubetinget succes.
Jeg ville nok vente lidt med at kalde den noget.
Hvad mener I? Hvorfor er I klædt ud som oldtidsgrækere?
- I har brugt BAGUD. - Ja, det var mig. Det er så forkert.
Men hvorfor det?
Penny og jeg kom op at skændes om George Washington.
Så jeg tvang ham til at vise mig BAGUD.
- Og jeg mistede hende i Egypten. - Og jeg blev forlovet med Kong Tut.
- Så tog jeg tilbage og hentede dig. - Men vi løb tør for strøm.
- I Firenze. - Vi røg i et sort hul.
- Og så døde du i oldtidens Troja. - Døde? Det har jeg svært ved at tro.
Det passer.
Men nu er du her, og nu skal det alt sammen nok gå.
Jeg sagde, du ikke måtte tage til en tid, hvor du selv eksisterer, -
- fordi der så vil være to af dig.
Ja, men den anden mig er i oldtidens Egypten.
- Hvem er du? - Han er dig fra en anden tidslinje.
Men jeg troede, man ikke måtte tage til en tid, hvor man selv eksisterer.
- Præcis. - Jeg ved det godt.
Men hvad skulle jeg have gjort? Hr. Peabody døde i Troja.
Døde? Det har jeg svært ved at tro.
Tak.
Hvad skal vi gøre?
- Begge Shermaner kan ikke blive her. - Hvorfor ikke? Vi kunne købe en køjeseng.
- Det var lige det, jeg tænkte. - Vildt. Det er, som om vi er tvillinger.
Det var også lige det, jeg tænkte.
Kan I se? Vi kan ikke have to Shermaner i den samme tidslinje.
Det tærer for hårdt på rumtids-kontinuummet.
Hvad skal vi gøre? Peterson-parret må intet vide.
- Hej, Pea-bonkammerat. - Hej.
- Hvad så? - Patty og jeg har rumlende maver.
Det dufter så dejligt ude fra dit køkken.
Særligt den indbagte is.
- Hvad foregår der her? - Ja, hvorfor er I klædt ud?
Togafest.
Togafest?
Ja, det her er en togafest.
Hvad så med maden? Jeg er hundesulten.
Hvad med at vi går ind i spisestuen og går om bord i de vagtler?
- Nej! - Hvorfor ikke?
Fordi vi har det så sjovt lige her.
Frøken Grunion. Hvor skønt.
Vi morede os så godt, at jeg nær glemte, at De skulle komme.
Hvorfor slutter De Dem ikke til selskabet?
Jeg er her ikke for selskabets skyld. Jeg er her for at undersøge forholdene.
Fint. Hvad med at begynde med at undersøge herovre?
Eller her. Eller her eller her.
Hold op med at vifte med hænderne!
- Sherman? - Vent, er det?
Sherman!
Dos Shermanos? Hvad foregår der her, Peabody?
Rør jer ikke!
Sherman, du skal væk herfra, inden du rører ved dig selv.
- Hr. Peabody, du døde ikke! - Selvfølgelig ikke.
- Tak. - Hvordan kom du hjem?
Efter et par mislykkede eksperimenter -
- fandt jeg en kombination af knogler, sten og yakoksefedt -
- og konstruerede en helt rudimentær BAGUD.
Det er det, de siger.
"Op på den trojanske hest igen."
Vi har ikke tid til ordspil. Selv ikke gode ordspil.
Penny, Sherman, kom. Hurtigt.
I skal ingen vegne.
Jeg har set nok til at fjerne denne dreng, -
- begge drenge, fra dette hjem.
Nej, vil du ikke nok lade være, frøken Grunion?
Det er alt sammen min skyld. Det var mig, der begyndte.
Undskyld, Sherman.
Du har intet at undskylde for, Penny.
En hund bør slet ikke have lov til at adoptere en dreng.
- Kom så med. - Pas på, frøken Grunion!
Hvad sker der?
Hr. Peabody, hjælp!
- Sherman! - Sherman!
Hvor blev de andre to af?
Vores kosmiske dobbeltgængere smeltede sammen for at udligne et paradoks -
- i rumtids-kontinuummet.
Okay, det giver mening.
Jeg ved ikke, hvad der lige skete, men jeg ved, det var forkert.
- Drengen kommer med mig. - Hr. Peabody!
- Nej, frøken Grunion! - Slip mig.
Kom så!
Det gør ondt.
Han bed mig.
Han bed mig!
Ja, hallo. Politiet? Jeg vil gerne anmelde et overfald.
- Et bid. - Hr. Peabody, hvad skal vi gøre?
Kom, så snart I kan.
Flygt!
Han kidnapper børnene!
- Tænk, at du bed hende, Hr. Peabody. - Jeg ved godt, det var forkert.
Forkert? Det var for sejt!
Nu skal vi tilbage til den rigtige tidslinje og slette alt det rod her.
Der er han! Han har min datter i det der kæmpe rum-æble.
Mit ansigt er følelsesløst.
Sådan!
Hvad er der i vejen?
Tidsrejse mislykket.
- Du godeste. - Hvad er der, Hr. Peabody?
Vores kosmiske sammensmeltning rev hul i rumtids-kontinuummet.
Det er derfor, vi ikke kan komme tilbage til fortiden.
Hej, Peabody.
Det ser ud til, at fortiden kommer til os.
Jeg skal nok få ram på dig, hund! Og også din lille dreng!
Penny! Min brud!
Hvad?
Du godeste. Du godeste.
Følg efter den sfære.
Fare!
Hvilket væsen er du?
Navnet er Grunion!
Jeg er forelsket!
Jeg skal bare lige finde et ormehul.
Hallo, Einstein, der er rødt.
Hallo, jeg går ligesom her.
Kage!
Der er de! Mist dem ikke af syne.
Jeg prøver på at finde et andet ormehul, -
- men de fører alle sammen tilbage til nutiden.
Tidsrejse mislykket. Tidsrejse mislykket.
Der er han. Efter dem!
Penny, min Dronning. Jeg ved, du er derinde.
Vi kommer, Shermanos!
Tidsrejse mislykket.
Hr. Peabody. Pas på!
Hold ud, Shermanos.
Vi befrier dig fra dette æg.
Smid sablen og træd væk fra den futuristiske sfære.
Jeg adlyder ikke ordrer fra nogen!
Du må ikke give mig strøm.
Kom ud med poterne oppe, Peabody.
Hr. Peabody, du er anholdt for kidnapning, grov uagtsomhed...
Og et væld af alvorlige trafikforseelser.
I forstår det ikke. Der er hul i rumtids-kontinuummet.
Hvis I anholder mig, kan jeg ikke reparere...
Bla, bla, bla. Alt for længe har du narret verden med dine fine ord -
- og den lille, røde butterfly, og se, hvad det har ført til.
- Før ham bort! - Vent.
- Hr. Peabody! - Sherman!
Hvad vil der ske med Hr. Peabody?
Ved du ikke, hvad der sker med hunde, der bider?
Slip mig. I ved ikke, hvad det er, I gør.
Snart er det for sent.
Vent!
Giv ham en chance til.
Han har opbrugt sine chancer. Nu skal han bøde for sine fejltrin.
Men det var mig, der begik alle fejltrinnene.
Det var mig, der brugte BAGUD uden at få lov.
Den eneste fejl, Hr. Peabody nogensinde har begået, -
- var at få mig.
Sherman.
Du har helt ret, Sherman.
Hvilken far kan denne hund nogensinde være for en dreng?
Måske har du ret, frøken Grunion. Men der er én ting, du har glemt.
Hvad er det?
Jeg er også en hund.
Hvis det at være en hund er at være som Hr. Peabody, -
- som aldrig svigter en, -
- og som altid er der til at samle en op, -
- og som elsker en, uanset hvor mange gange man dummer sig...
Hvis det er sådan, man er en hund, -
- så er jeg også en hund.
Jeg er også en hund.
- Jeg er også en hund. - Jeg er også en hund.
Jeg er ligeledes en hund. En puddelhund.
Jeg er også en hund.
Ditto til det med hunden.
- Jeg er også en hund. - Jeg er også en hund.
Jeg er også en hund.
Jeg er ligeledes en hund.
Jeg er også en hund.
Jeg er Spartacus.
Okay, så. I er alle sammen hunde, men I kan ikke ændre loven.
Jeg kender en, der godt kan.
George Washington.
Vi anser disse sandheder for selvindlysende, -
- at alle mennesker, og nogle hunde, er skabt lige.
Jeg giver hermed Hr. Peabody en præsidentiel benådning.
- Det gør jeg også. - Jeg har gjort det, der var værre.
Se, Hr. Peabody!
- Det kommer tættere på! - Hvad skal vi gøre?
Det er den største forsamling af genier nogensinde.
Vi må kunne komme på en anden måde at komme tilbage til fortiden på.
Jeg kan bygge en katapult. Så flyver vi hurtigt.
Men husk, at når I nærmer jer lysets hastighed, -
- så vil tyngdekraften blive for stærk.
Ja. "Et legemes påvirkning vil blive mødt med en lige så stor modsatrettet kraft."
Hvad med at vi bare smadrer hullet en lige i fjæset?
Jeg har en ide.
- Hej, alle sammen. Jeg har en ide! - Ja, hvad er det, Sherman?
- Hvad med at tage til fremtiden? - Fremtiden?
Jeg har aldrig været der, så den er nok ikke lige så ødelagt.
Sherman, der har vi det. Tænker du det samme som mig?
Ikke sædvanligvis.
Det er præcis det, I alle sammen sagde.
Bare helt modsat.
Hvis vi indstiller BAGUD til at tage til fremtiden meget hurtigt, -
- skaber vi vores eget tyngdefelt, som er lige så kraftigt og modsatrettet-
- hullet i rumtids-kontinuummet!
Du godeste...
Den fangede jeg ikke.
Vi flyver derop og smadrer hullet en lige i fjæset!
Sådan!
Sherman, du er et geni.
Men, Peabody, hvor langt frem i tiden skal I?
Et par sekunder bør kunne gøre det, og så ryger vi lige tilbage.
- Er du sikker på, det vil virke? - Bare rolig, Penny.
Bare husk, at jeg er et...
...geni!
Sherman, jeg skal omprogrammere BAGUD.
- Okay, Hr. Peabody. - Så du må styre.
For at vi kan springe ind i fremtiden, skal BAGUD flyve meget hurtigt.
Hurtigere end nogensinde før.
Er du klar, Sherman?
Klar.
Kom så, Sherman. Du kan godt.
- Nu, Hr. Peabody? - Sherman, der skal mere fart på!
SLUTHASTIGHED OPNÅET
- Nu? - Lidt mere!
Ikke endnu, Sherman. Ikke endnu.
Nu!
Farvel!
Du har ikke set det sidste til mig, Peabody.
På et tidspunkt vil du begå en fejl, og når du gør det, -
- så vil jeg være der.
Grunionen er min!
Kom så, Sherman. Kom så.
Hvis du vil se tv, før jeg kommer hjem, så tryk på "input" tre gange, -
- og så bruger du bare fjernbetjeningen som sædvanlig.
Ja, Sherman.
Og hvis du er bekymret for, om du får venner til forældremødet, -
- så tag en snack med til alle. Alle elsker bagels.
Ja, Sherman.
Og husk, Hr. Peabody, at jeg skal til robotbygning efter skole i dag.
Sherman, vent.
Ja, Hr. Peabody?
Jeg elsker dig, Sherman.
Jeg nærer også dybe følelser for dig, Hr. Peabody.
Hej, Hr. Peabody. Hej, Sherman.
Vent på mig.
Der er ingen tvivl.
Alle hunde bør have en dreng.
Jeg erklærer jer hermed for at være ægtemand og ægtehustru.
Kys da Grunionen.
Kom her, soldat.
NYGIFT
SLUT
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2014